I begyndelsen tilhørte floden Knox i Maine Gud,
der lejede den billigt ud til algonquianerne,
der tog deres forvaltning af landet alvorligt. Indtil de blev udslettet
af rom...
og krig...
og gonoré
og kristendom og andre europæiske sygdomme.
De nye indehavere var hvide mænd.
Der først brugte floden til skovning.
Tømmer!
Og så dens kraft til at fremstille tekstiler.
Til sidst som et toilet. hvor de skyllede deres farver og spildevand ud i Atlanterhavet.
Historien var den samme med alle floder i New England,
hvor garverier og tekstilfabrikker sprang frem på den ukrænkende jord som giftigt ukrudt.
Byen. der sprang frem langs Knox' bredder.
Midt imellem Canada og Atlanterhavet.
Var hverken værre eller bedre end resten.
Som andre fabriksbyer langs floden Knox
var Empire Falls bygget og beboet af europæiske immigranter
med navne som Robideaux. Minty. Daws,
Comeau. Callahan
og Roby.
Verdens søvnløse, foren jer.
- Godmorgen, Horace. - Godmorgen.
1. kapitel
Hvor vi lærer, at alt er muligt
Jeg må vist hellere begynde at låse min bil.
Hejsa!
- Hvorfor prøver du at starte min bil, gamle? - Det lærte jeg af en fyr nede i The Keys.
Jeg spurgte ikke hvordan, men hvorfor, Far.
Jeg troede, du var på ferie. Hvis jeg havde vidst, du var her, havde jeg spurgt.
Hvor er din bil?
Jeg tog ned til Callahans en aften i sidste uge.
Da jeg kom ud, var den væk.
- Stjal nogen den gamle øse? - Ikke ligefrem.
Jeg må have glemt at trække håndbremsen.
Den røg hele vejen ned i floden.
Kom ud derfra. Kom så.
Hvordan skal jeg komme omkring uden en bil?
Værsgo, tag bussen.
Nar.
Måske byggede familierne Roby. Minty. Daws og Rodrigues Empire Falls.
Men de ejede den ikke.
Nej.
Familien. der havde regeret byen i mere end et århundrede.
Hed Whiting.
Familien Whiting ejede ikke hele byen.
Kun det. der var værd at eje.
Tekstilfabrikken. skjortefabrikken og papirfabrikken oppe ad floden.
Da de ikke længere gav overskud.
Blev de solgt til grådige multinationale selskaber. Der plyndrede deres maskiner.
Omdannede deres resterende aktiver til kontanter
og ikke efterlod andet end forfald. Hule skaller
beboet af spøgelser.
- Bill! Hej. - Miles Roby.
Har du hørt det? C.B.'s dårskab indtraf igen, mens du var væk.
Alle ved floden har kælderen fuld af vand. Og det er ikke sæson for oversvømmelser.
Et forår efter en slem vinter bliver hele byen skyllet væk.
- Det ville være en velsignelse. - Det ved jeg nu ikke.
C.B. 's dårskab.
Det var Charles Beaumont Whiting. Der hver gang det regnede. tog det personligt.
At floden Knox aflejrede affald
i massevis lige på C.B. 's dørtrin.
Grinede Gud ad ham?
Hvis det var tilfældet. skulle Knox. Og Gud for den sags skyld.
Sættes godt og grundigt på plads.
Mere om det senere.
- Miles, hvordan var din ferie? - For hurtigt overstået.
Har du hørt, at nogen måske køber fabrikken?
Alle rygterne starter i min restaurant, Lesley.
Det bliver 63 dollars. Okay.
Miles, du er blevet tilkaldt.
Det var jeg bange for.
- Dav, Susan. - Dav. Hun kommer lige straks.
Hvorfor har vi denne samtale, Mr Sampson?
Vi ved begge, det forslag er et dødfødt projekt. Hvad med det her? Du...
De berygtede Whiting-mænd.
Tragiske figurer. Ville nogen sige.
Drevne forretningsmænd. Der alle havde en foruroligende evne til
at gifte sig med den ene kvinde i verden. Der anså det at gøre dem ulykkelige
for sit livs ædle gerning.
Charles Beaumont. Den sidste af Whiting-mændene.
Troede, han kunne snyde skæbnen ved ikke at gifte sig.
Så han besluttede at bygge et stort nyt hus
og bo i det som ungkarl.
Det perfekte sted hed Robideaux's Neck,
og det var ikke helt tilfældigt. Ejet af nogle folk. der hed Robideaux,
der betragtede det som værdiløst. Medmindre man indsamlede flodaffald.
De var forbløffede over, at C.B. Whiting ønskede at købe Robideaux's Neck.
Og solgte det til ham for en brøkdel af den pris, han var villig til at betale.
Ved overrækkelsen kunne C.B. ikke lade være at bemærke unge Francine Robideaux,
der, modsat resten af klanen. Havde gået på college,
hvor hun blandt andre nyttige ting havde lært kunsten at flirte.
Først efter de var blevet gift. Gik det op for C.B. Whiting.
At han havde glemt sin beslutning om at forblive ungkarl.
Han betragtede sin nye brud og prøvede at forestille sig den dag.
Hvor han, ligesom sin far. Farfar og oldefar før ham.
Han ville gennembanke sin kone med en skovl.
Men han var ung, og hans fantasi svigtede.
- Goddag, min kære dreng. - Goddag, Mrs Whiting.
- Det er et forbryderalbum, ikke? - Jo.
De var alle sammen skrupskøre.
Ham der, gamle Elijah,
jagtede engang sin kone med en økse i dette værelse.
Dejlig by. Hvor er den?
At se dig stå der giver mig en god idé.
Du skulle være borgmester.
- For modellen? - Nej, for byen.
Tilbyder du mig jobbet?
- Nej, du overvurderer min indflydelse. - Gør jeg?
Folk forveksler vilje med magt.
Det gjorde din mor også.
- Du ville tale med mig. - Jeg har en overraskelse til dig, kære dreng.
Kom til huset på tirsdag, så vil jeg vise dig den.
Det er på tide, vi holder et møde om grillen.
Klokken to? Okay.
Din far ringede til mig tre gange, mens du var væk.
- Han bad naturligvis om penge. - Jeg taler med ham.
- Gør det. Han er pisseirriterende. - Det siger du ikke.
Miles.
Jeg spurgte ikke dig. Hvordan var din ferie?
Kort.
Vidunderlig faktisk.
Du tager til Martha's Vineyard hver sommer, ikke?
Har du aldrig tænkt over hvorfor?
Nogle venner fra college har et hus der.
Det er den eneste ferie, jeg har råd til.
Fortalte din mor mig ikke, at hun engang bragte dig dertil?
Jo, da jeg var 10 år.
"Så vi fortsatte stødt,"
"både imod strømmen,"
- "uophørligt fragtet tilbage..." - "..til fortiden."
- Ja. - Scott Fitzgerald. Jeg gik på college.
Det gjorde du også.
Du tager til Martha's Vineyard hver sommer, ikke?
Okay, det er et eventyr, Miles.
Lad os prøve at more os. ikke? Det er vigtigt for Mor.
Hvornår kommer Far?
Du må vente. til han er ude af fængslet.
Det vidste du ikke, vel? At han er i fængsel.
Det er løgn.
Da jeg var dreng,
troede jeg, at Gud boede i spiret.
Tænk, hvis Gud var så tæt på, bare et par etager oppe.
Hjælp mig med at komme ned.
Okay, Miles, du klarer det fint, brug din højre fod.
Sænk den ned stille og roligt ned. Du har omkring 30 centimeter.
Nu har du syv, fem.
Ja, kan du mærke den? Ja, sådan.
Nu den næste. Sæt foden derind igen.
Ja, sådan. Gør det samme igen. Okay.
Vi var enige om, du ikke skulle male højere oppe.
Ja, men hver gang jeg ser derop, er det som en beskyldning.
- Så lad være med at kigge op. - Fint råd fra en gejstlig mand.
Fader Tom stikker af med kassen igen.
Ja, men bare rolig, Miss Koss fanger ham.
Kom tilbage, din gamle ged!
Fader Tom! Fader Tom! Kom tilbage med den!
Hvem siger, Gud ikke har humoristisk sans?
Tick Roby!
Gør plads for Tick Roby.
Bliv ved med at gå.
Hun har en liderlig ny veninde.
Zack Minty er vildt lækker. Tænk, at du slog op med ham.
Taber.
Det er Mr Mayer. Vi får ballade.
Kom så. Vi er skredet.
Er du okay, John?
Christina!
Jeg kiggede på dit skema.
Du kan kun tage billedkunst, hvis du spiser frokost i sjette time.
- Du bliver den eneste i cafeteriaet. - Det er okay.
Jeg foretrækker at spise alene.
Godt.
Han betaler.
Ved du godt, du har noget i skægget, Far?
Og hvad så?
Du ligner landsbytossen.
Mrs Whiting siger, du har ringet til hende igen.
Hvorfor skulle jeg ikke det? Vi er i familie.
Roby og Robideaux er i familie, hvis du går langt nok tilbage.
Det ville du ønske.
Du skulle lade mig hjælpe dig med at male kirken. Jeg var husmaler i 40 år.
Du glemmer, at jeg maler kirken gratis.
- Det betyder ikke, at du ikke kan betale mig. - Jo, det er præcis, hvad det betyder.
Hvordan kan jeg komme ned til The Keys uden penge?
Det kunne du, da jeg var barn. Du forsvandt hver vinter.
- Det var dér, pengene var. - Hvorfor så vi aldrig nogen af dem?
Hvis du betalte mig for at male kirken, ville jeg ikke føle mig så uduelig.
Der er ingen lov, der siger, gamle mennesker skal føle sig uduelige.
Hvis du betalte mig, ville jeg måske få lidt værdighed.
Værdighedsskibet sejlede for længe siden, Far. For flere årtier siden.
- Du kan ikke såre mig. - Når du får et anfald af værdighed,
så kom ned på restauranten og vask op.
Er det din opfattelse af værdighed?
Indespærret i et baglokale, ingen vinduer, mindsteløn,
regeringen får halvdelen.
Jeg ville lade dig hyre mig,
hvis jeg måtte arbejde ved grillen.
Det er pærelet at vende burgere, og jeg kan lide at snakke.
Først skulle du lære udstyret at kende, og du skulle vaske dit skæg.
Godt nok er jeg 70, men jeg kan klatre som en abe.
Jeg bliver ikke bange på en stige som en lille pige.
Det virker begge veje, for du kan heller ikke såre mig.
Jeg skal tisse.
Dav, gamle ven.
- Hej, Jimmy. - Det er længe siden.
- Er det din far? - Ja. Vil du have en kop kaffe?
Nej, jeg har ikke tid. Jeg er glad for, jeg løb på dig.
- Jeg tænkte på dig forleden. - Hvorfor?
Jeg var i det gamle kvarter. Spring Street.
- Tager du nogensinde derover? - Nej.
Det er godt. Det ville knuse dit hjerte. Det er hærget af narko.
Husene er ved at falde sammen. Jeg besøger det engang imellem.
Jeg sidder over for min fars gamle hus.
Ved siden af jeres. Jeg venter næsten at se din mor træde ud på verandaen.
Hun og min far kunne ikke enes, men jeg kunne godt lide hende.
- Hun led en forfærdelige død. - Lad os skifte emne, okay?
Ja.
Nogle gange kører jeg derover
og sidder på kantstenen og prøver at hitte ud af det hele.
Det hele?
Livet, de ting, der sker. Nogen ville nok synes, det var sært, at jeg blev politibetjent.
Ikke mig, Jimmy.
Jeg mente min far. Han har haft problemer med politiet igennem årene.
- Det var derfor, din mor ikke syntes om ham. - Ja.
Jeg så ham banke en fagforeningsmand halvt til døde uden for den gamle skjortefabrik.
Gamle Whiting fik ham til det... Han sagde, at han skulle.
Nu er vi her 30 år senere og arbejder begge to for gamle Francine.
Som politimand troede jeg, du arbejdede for byen.
Siger du, at den kvinde og Empire Falls ikke er den samme ting?
Okay, de er ikke den samme ting.
Måske. Måske ikke.
Hvordan har din søde lille pige det?
Godt. Hun er gladere, end hun længe har været.
Vil du høre en hemmelighed?
Jeg tror, at min Zack stadig er forelsket i hende.
Jeg sagde til ham dengang, han skulle droppe hende på en pæn måde.
Jimmy Minty!
Åh gud! Du var sådan en dum dreng.
- Hvordan har du det? - Fint. Hvordan har du det, Mr Roby?
Jeg kan ikke huske nogen så uduelig som Jimmy her.
Gud, det var ynkeligt.
Men det er en lærestreg for os alle.
Giv aldrig op med et barn.
Nu...
med Miles er det stik modsat.
Topkarakterer i skolen.
Jeg ville have svoret, han ville vokse op som en godhjertet fyr,
der ville hjælpe sin far, når han behøvede en hjælpende hånd.
- Men åbenbart ikke. - Hvorfor sætter du dig ikke i bilen, Far?
Fordi jeg taler med Jimmy Minty.
Han er ikke begavet som dig, men han kan godt forstå, hvad jeg siger.
For at være ærlig
ville jeg hellere have et barn, der var komplet idiot
end en utaknemmelig unge.
Jeg må smutte, Mr Roby. Miles...
Ja?
- Gå en tur med mig. - Ja.
- Tak, Mr Roby. - Tak, Ryan.
Nar!
Jeg ville ikke sige det, mens din far hørte det...
Der er meget tjald i byen, så sig til din bror, han skal være forsigtig.
Hvorfor skal David være forsigtig?
Han er din bror. Jeg siger det bare.
Det er et godt råd, okay?
Du ved ikke en skid om min bror.
- Alle ved, han dyrker tjald derude. - Det gør jeg ikke.
Din mor ville blive frygtelig ked af det.
- Du ved endnu mindre om min mor. - Jeg ville ikke...
Så lad være at tale mere om hende, okay?
- Miles... - Nej, hold kæft og hør efter.
Du kendte hende ikke.
Sig det, så jeg ved, du forstår det.
Du skal ikke sige offentligt, at jeg skal holde kæft.
Dette skilt fordrer, at jeg får respekt.
Du har ret. Men hold dig væk fra min familie. Okay?
Ja.
Fandt du, hvad du ledte efter?
Alle 10 dollars. Jeg ville sige det, men du gav mig ikke chancen.
Hold op med at pille ved det. Det holder sædet sammen.
Hvad laver du med et ejendomskatalog fra Martha's Vineyard?
Det ville være typisk dig.
Flytte til en ø og efterlade mig her.
Hver gang jeg vil besøge mit barnebarn, skal jeg svømme.
Ja, det ville du have godt af.
Det ville vaske nogle af krummerne ud af dit skæg.
Hvis Mrs Rodrigue opdager dig med den, får du ballade.
Hun kommer ikke herover. Hun hader det blå bord.
Åh gud, du er næsten færdig! Jeg er ikke engang begyndt.
Hjælp mig, okay? Hvad er min mest levende drøm?
Jeg kender ikke nogen af dine drømme.
Du skulle finde sammen med Zack Minty igen.
- Ja. - Han kan ikke lide sin nye kæreste.
Du skulle se, hvordan han behandler hende.
Jeg ved, hvordan han behandler hende. Som han behandlede mig.
Hvad?
Candace, John siger, han vil møde dig på parkeringspladsen efter skole.
Han vil vise dig noget!
Hold kæft, narrøv!
Jeg vil ikke tolerere flere forstyrrelser fra det blå bord.
Åh gud! Åh gud!
Hvad har du gjort? Sig, hvad du har gjort.
Gud i himlen.
Gå hen til sygeplejersken.
Christina, du brækker dig ikke, vel?
Nej. Okay.
For fanden da, Miles, du forskrækkede mig.
Jeg ville bare sige hej.
Velkommen tilbage.
- Tak. - Gå din vej og lad mig ryge min joint.
Jeg kan ikke lide at ryge tjald foran dig.
Hvorfor ikke?
Du kan ikke skjule din misbilligelse.
Jeg var faktisk...
Jeg spiser ikke løg, Miles.
Jeg ved, du har været væk, men jeg har ikke ændret mig.
Jeg læser The Globe, skriver for The Sentinel,
jeg sender aldrig julekort, og jeg spiser ikke løg.
Tak.
SØLVRÆVEN
Din yndlingskunde.
- God eftermiddag, de damer. - Perry Como, lige til tiden.
Hej, store fyr.
Prøv at se på mig. Jeg er 50.
Jeg er 50 år gammel, men har en krop som en på 40.
Kom så. Lad mig se, hvad du duer til.
Hvis du vinder, får du en måneds gratis medlemskab af mit fitnesscenter.
Som du for resten godt kunne bruge.
Undskyld, hr. journalist, men har du nogen anelse om,
hvor mange kilo ufordøjet animalsk fedt
de fleste mennesker har i deres krop, når de dør?
- Lækkert. - Meget morsomt.
- Har du hørt om fabrikken? - Nu begynder han igen.
- Hvad? - Lad ham fortælle det, så er det overstået.
- Kom nu, en hvid limousine... - Det stemmer...
En hvid limousine med Massachusetts-nummerplader.
Vil du fortælle det, store fyr? Du var der ikke engang, okay?
Fortæl det så. Kørte ned ad Empire Avenue.
En hvid limousine med Massachusetts- nummerplader kørte ned ad Empire Avenue,
hen til den gamle tekstilfabrik, og hvem tror I stiger ud?
Nogle fyre i jakkesæt til 600 dollars og blanke sko,
der vil købe fabrikken og give alle deres gamle job tilbage.
Til 20 dollars i timen.
Hvorfor forklarer du det ikke?
- Så du limousinen? - Alle så den.
Det er ikke, hvad jeg spurgte om.
Så du den?
- Ved I hvad? Til helvede med jer. - Det er det samme rygte hvert år.
Jeg siger bare, vi kunne være heldige. Der kunne ske noget godt her en dag.
Det var en velstående by engang, ikke? Okay, lad os komme i gang.
Jeg har ikke tid til at lege med dig i dag.
Ikke i dag. I dag giver jeg dig bank.
- Alt er muligt. - Det er det, jeg siger.
Jeg har sagt, at nogen kunne købe fabrikken.
- Hele byen kunne begynde at arbejde igen. - Skyd ham.
Sig mig en ting. Hvorfor lader du ham komme herind?
Han kommer for at sikre sig, at jeg ikke bærer nag.
Han stjæler din kone, og du bærer ikke nag?
Nogle synder bliver automatisk straffet. Det er ulovligt at nægte at betjene nogen.
Ja, det er mord også. Men det ville være en elegant løsning.
Gin!
Du har lige givet.
Men alligevel...
Du laver gas.
Han laver gas. Piger, han laver gas.
Hvordan var The Vineyard?
Tick mødte en dreng. Donny. Du må ikke drille hende med det.
- Du skulle have fået forældremyndigheden. - Nej.
Hvad, hvis de flytter, når de er blevet gift, og tager hende med?
Tick er den eneste ting, hun ikke må få.
Walt kan lide det her, og hvem kunne Janine bebrejde, hvis jeg ikke var i nærheden?
- Hejsa, søde pusser. - Hej, onkel David.
Hej, smukke.
- Hvordan går det? - Godt.
- Hej, skat. - Hej.
Jeg hører, du havde det sjovt på The Vineyard.
Ja. Der er en boghandel til salg lige ved stranden.
- Hvis Far købte den, kunne vi bo der. - Hej, Tick.
Store fyr. Er der et fitnesscenter på den ø?
- Jeg har tænkt på at udvide. - Der er mange af dem, Walt.
Har David fortalt dig, at forretningen går strygende?
Du skulle have set hende i sidste uge.
Hun var som før alt det pis skete.
Hun smilede hele ugen.
Du skulle overveje den boghandel.
Det er umuligt. Ikke før jeg kan sælge stedet her, og det kan jeg ikke, før det er mit.
Hvorfor tror du, at Whiting-kvinden vil give dig denne restaurant?
Det var aftalen. Jeg bestyrer den, til hun dør, og så er det min.
- Jeg så testamentet, David. - Du så et testamente. For 20 år siden.
Du ved ikke, hvor mange gange det er blevet ændret.
- Ved du, hvor gammel hendes mor blev? - Nej.
Det er, fordi hun stadig er i live.
På et plejehjem ude i Fairhaven. Hun er midt i halvfemserne.
Gin!
Alt er muligt, ikke?
Hvordan var skolen?
Elendig.
Nu hvor jeg ikke går sammen med Zack Minty og hans venner, har jeg ingen venner.
Hvad med hende pigen? Din nye veninde?
- Candace? - Ja.
Åh gud, jeg glemte Candace!
- Ja, og du glemte mig. - Ja.
Ja, og du glemte din onkel David. Og din mor.
Og Donny... du glemte Donny.
Jeg hører aldrig fra ham igen.
Sølvræven siger, at e-mail koster for meget.
Hvorfor?
Hvorfor har du altid mit gin-kort? Hvorfor?
Hvis jeg sagde det, ville du blive mere vred, end du er nu.
Utroligt, at du lader Mor gifte sig med ham. Tænk dog på mig.
Han prøver. Han har ikke fundet ud af, hvordan han skal opføre sig over for dig endnu.
Han kunne prøve at være død.
- Tick... - Jeg ved det godt. Undskyld.
Hej, narrøv. Hvad laver du?
Er du på indkøb? Lad mig se den.
Jeg tror, det er din størrelse.
Ved du hvad? Der er kun én måde at finde ud af det på.
Du skal prøve den på.
Nej!
- Flot kulør. - Surt et blik ikke kan dræbe, narrøv.
- Pis. - Lad os komme væk.
- Det er politichef Daws. - Slap af.
- Skynd jer. - Sæt jer bagi!
Zack Minty, hva'?
Er du okay? Du er Voss-drengen, ikke?
- Vil du med ned på stationen og melde det? - Nej.
Nej. Okay.
Værsgo.
Har du brug for den?
Tag den nu.
Du ved, hvor vi er. Politichef Daws.
Jeg tror ikke, Mrs Rodrigue kan lide min slange.
- Hvad kan hun ikke lide ved den? - Det er lige det.
Jeg tror, den minder hende om rigtige slanger.
Så jo bedre jeg tegner slangen,
jo mere minder det hende om det, hun hader, og jo dårligere karakter får jeg.
Så hvis jeg vil have en god karakter, skulle jeg tegne slangen dårligt.
Eller ikke tegne en slange.
Opgaven lød på at tegne vores mest levende drøm. Det er min.
Du er uenig i din lærers bedømmelse af din tegning, korrekt?
- Korrekt. - Så kan du lige så godt være uenig i
den opgave, hun har stillet dig.
- Ja. - Tegn en engel til hende.
- Men jeg drømmer om slanger. - Det rager ikke hende, hvad du drømmer om.
- Spis nu. - Det gør jeg også.
- Gør du? - Hun har spist godt.
Nej, Miles, det har du. Sig ikke det modsatte. Jeg har holdt øje.
Det er ikke pænt at fortælle en persons hemmeligheder. Jeg fortæller ikke dine.
Det er klogt af dig.
Har Charlene hemmeligheder?
Tja...
Mor væddede med Walt om, at når skilsmissen er afsluttet,
så vil du fri til Charlene.
Virkelig?
Hun siger, du har været forelsket i hende siden high school.
Og at du tog et job her efter skole, så du kunne være tæt på hende.
Din mor siger mange ting.
Nummer 13 er klar.
Der er hun.
- Hej, smukke. - Hej.
Du ser smuk ud. 54 kilo?
- 56 kilo. - Umuligt. Jeg får tjekket den vægt.
Du vejer højst 54 kilo. Okay.
- Hej med jer. - Hej. Du er tidligt på den.
Også varm og svedig. Du skal ikke stirre på mine babser, Miles.
Vi var gift i 20 år, og de interesserede dig aldrig.
- Er du klar til at gå? - Det tror jeg.
Det tror du. Og hvem ved det med sikkerhed?
Kan nogen give os et klart svar?
Jeg skal hente min rygsæk.
- Behøver du altid være en led kælling? - Ja. Det vil du forstå, når du er 40.
- Du er 41. - Det smager godt.
Bestil noget, Janine. Du dør ikke af at spise.
Ja. Du kunne godt tænke dig, at jeg blev fed igen, ikke?
Der er et ord for folk som dig - igangsætter.
- Jeg hader, når du gør det. - Hvad?
Når du ikke siger, hvad du tænker.
Du tænkte: "Ja, der er også et ord for folk som dig."
Jeg så det rulle hen over din pande, men du ville ikke sige det.
Gud i himlen.
- Skændes I? - Ja. Vent i bilen, hvis du er pivet.
Meget gerne.
- Farvel. - Farvel, skat.
- Jeg så en god en i dag, Far. - Ja?
Den gamle bøssebar på Fairhaven Road, ikke? På skiltet står der: "Indgang ad bagdøren."
Den er god. Den får 10 point. Du fører igen.
- Godaften. - Godaften, skat. Sov sødt.
- Du behøver ikke være så hård ved hende. - Nogen skal være det.
- Hun er bare et barn. - Miles, du tager fejl.
Bare se på hende. Brug de samme øjne, du betragter andre folk med.
Jeg vil ikke skændes med dig.
De sidste 20 år har handlet om, at vi ikke skulle skændes. Jeg har lyst til at skændes!
- 54, højst. - Jeg elsker dig!
- Jeg elsker dig højere. - Vi klarede det godt i sidste uge.
- Hvis jeg fik forældremyndigheden... - Hvor skulle hun sove? Ovenpå?
Ville du flytte de paller med stegefedt?
Det var mig, der endte uden et hus. Apropos...
Lad være. Jeg talte med ham om at købe dig ud.
Han lejer sit eget hus ud og bor i mit...
Han overvejer nogle investeringsmuligheder, okay?
- Helt ærligt! - Du burde være glad.
Om en måned bliver jeg Mrs Walt Comeau, og så skylder du kun børnepenge.
- Hvis du ikke havde nølet... - Retsbygningen brændte!
Du udsatte det i en uendelighed, Miles, og det ved vi begge to.
Det ville ikke overraske mig, hvis du satte ild til den, så jeg ikke kunne få et liv!
Ved du, hvad jeg stadig ikke fatter? Os.
Jeg fortalte dig alt det, du gjorde, der gjorde mig sur i de 20 år, ikke?
- Det er sandt. - Jeg er klar til at gifte mig med en anden,
og du har stadig ikke fortalt mig, hvorfor du ikke elskede mig.
- Er det fair? - Du havde en affære med Walt.
- Ja, begynd bare på det. - Hvad...
Nej, det er ikke fair, og du ved det.
Jeg havde en affære med Walt, fordi han elskede mig, og det gjorde du ikke.
Jeg ved godt, at jeg sårede dig,
men du skulle ikke lade som om, du var forelsket i mig, for det var du ikke.
Hvad er min del i samtalen? Hvis du vil tale for os begge...
Prøver du at sige, at du elsker mig?
Hvis det er, hvad du vil sige, så skal jeg nok holde kæft.
Det tænkte jeg nok.
Hvorfor piner du dig selv? Hvis du er lykkelig med Walt, hvorfor er noget andet så vigtigt?
Det aner jeg sgu ikke.
Jeg ville bare gerne høre dig sige, at jeg ikke er et rædsomt menneske.
- Jeg har aldrig sagt, at du... - Det er det, jeg prøver på at sige.
Du har aldrig sagt noget.
Ikke mere kredit, du gamle. Føj, hvor du lugter. Hvornår har du sidst taget et bad?
- Hej, Bea. - Hej. Har du arbejdet sent?
Ja, jeg dækkede skolebestyrelsesmødet.
- Vil du have en, Max? - Ja tak.
- Hvordan gik det? - Som sædvanligt.
Lav også en til min ven.
Ja, de var høflige i to minutter.
Så var de uhøflige, så ubehøvlede, og så direkte grove.
Det var lige før, de tæskede løs på hinanden.
Jeg ved ikke, om jeg har fortalt dig det, Bea, men...
efter min erfaring...
er de fleste mennesker nogle egoistiske, grådige, korrumperede, umoralske,
totalt uforbedrelige spytslikkere.
Så jeg har nævnt det før, hva'?
- Du skulle få den tingest fjernet. - Max.
Hvilken tingest?
Jeg er altid bange for, den skal eksplodere, når jeg taler med dig.
- Hvad ville det koste at få den skåret væk? - Aner det ikke, jeg har aldrig undersøgt det.
Det ville jeg have gjort.
Hvis den tingest voksede i min pande, ville jeg straks få det undersøgt.
Jeg ved ikke, Max. Jeg tror, den er kilden til min intelligens.
Hvad, hvis jeg fik den skåret af og fandt ud af, den var ansvarlig for mine bedste idéer?
Har du været i Florida?
Nej.
Du ville synes om Key West.
- Hemingway boede der. - Hemingway?
Ja, en satans karl.
Har du mødt Ernest Hemingway?
Papa. Hans venner kaldte ham Papa.
Nej, jeg spurgte: "Har du mødt ham?"
Han drak en masse øl igennem årene. Han kunne have siddet ved siden af mig.
Jeg vil vædde med, der var mindst én stol imellem jer.
Hvilket år tog du derned første gang?
Vinteren '69.
Så sad du ikke ved siden af Hemingway.
Han skød sig i hovedet i '61.
Vi skulle tage derned en dag. Kvinderne går halvnøgne omkring.
Der er en bar dernede, hvor pigerne tager deres bh'er af.
De sømmer dem fast i loftet.
- Bare sig til, så tager vi af sted. - Nej, ellers tak, Max.
Alle de nøgne piger. Jeg ville blive deprimeret.
Jeg ville skyde mig selv.
Virkelig?
Undgå at ramme den tingest i din pande.
Sikke et svineri det ville være!
- Rimelig god aften. - Ja.
Vent til weekenden efter ungerne på college kommer tilbage.
Jeg er ikke sikker på, vores omkostninger bliver dækket ind på den nye menu, men...
det er i hvert fald tæt på.
Og det er derfor, jeg siger, at vi skal slå til nu.
Hvis vi blev partnere med din svigermor på Callahans,
kunne hun levere sprutten, og vi kunne levere maden, det ville gavne alle parter.
Hvorfor lade Francine Whiting trække i trådene?
- Jeg står i gæld til hende, David. - Gør du det? Du skylder hende ikke noget.
Hun kunne have solgt stedet for længe siden. Hvad var jeg så blevet?
Fri? Og Janine og Tick.
Hvem tror du betalte lægeregningerne, da Mor var syg?
På college skulle jeg bruge 500 dollars hvert semester til bøger og gebyrer.
Hvor tror du de kom fra? Mor fik dem ikke af Far.
Omsider taler vi om den rette person. Mor.
- Jeg ved godt, at jeg står i gæld til hende. - Hvor meget koster boghandelen?
Det var snarere en boglade.
Nye bøger, en lille café nedenunder,
brugte bøger ovenpå, et sødt lille hus ude bagved.
- Og? - Hvad?
Hvor meget koster den?
Jeg kan ikke træffe hurtige beslutninger ligesom dig. Jeg må tænke på Tick.
Jeg må have kørt 160 km/t, da jeg susede gennem autoværnet og ned i den kløft.
Jeg ville stadig hænge i et grantræ i min jagtvest,
hvis jeg ikke havde tisset på den jæger næste morgen.
Jeg er glad for, du ikke drikker mere, men hvad er pointen?
At være overforsigtig kan være lige så farligt.
Hvis du ikke passer på, bliver Tick den næste bestyrer af Empire Grill.
En generation mere under tøflen.
- Det bliver over mit lig. - Nu er ringen sluttet.
Det sagde Mor altid om dig.
Men du er strandet her og har drevet stedet i 25 år.
Og hvad gjorde Mor? Ti år i huset hos Whiting, hvor hun passede lille Cindy?
Det minder mig om noget...
Det stod i avisen, mens du var væk.
Sig mig en ting. Dyrker du tjald?
For det tror Jimmy Minty.
Kan Jimmy Minty tænke?
VORE BEDSTE ÅR
Det er Mor øverst i højre hjørne.
Sikke en nedtur, hva'?
Fra kontorchef til tjenestepige.
Hun ville vende sig i graven, hvis hun vidste, du stadig var her.
Hvorfor fyrede de dig?
De fyrede mange mennesker, ikke kun mig.
Men hvorfor fyrede de dig?
Jeg var ikke den eneste. Mor havde også planer for dig.
Ja, hun fortalte mig, hvad hun ville have, jeg skulle gøre, før hun døde.
Ja, hvad var det?
Hun sagde: "David, pas godt på din bror."
- Det sagde hun ikke. - Jo, hun gjorde.
Tag kontrol over dit liv, Miles.
Smut så med dig. Max. Kom så.
Gå nu.
Godnat, gamle mand.
Hvem kommer også hjem til et hjem. som man elsker?
Efter denne dag. hvem kan så sige. Den næste vil bringe lykke?
God hund.
Ja! Ja!
Eller trøst?
Din te er klar.
Din gamle ged, du er frastødende.
Du har glemt dine bukser igen.
Ærligt talt, fader Tom!
Eller retfærdighed?
Eller forløsning?
GRACE ROBY 26. MARTS 1932 - 14. JANUAR 1973
Eller ligegyldighed?
CHARLES BEAUMONT WHITING 22. MAJ 1917 - 10. OKTOBER 1969
Liv er som floder.
De går derhen. Hvor de skal.
Ikke hvor vi ønsker det.
2. kapitel
Overraskelsen
Cindy, jeg anede ikke, du var hjemme.
Jeg ville overraske dig, og det har jeg gjort, ikke sandt?
Lad mig se dig.
Du ser storartet ud.
- Har du det godt? - Ja.
Tag det roligt.
Hvordan har du det?
Miles, jeg har det virkelig godt.
Mine læger er forbløffede.
Jeg har ikke oplevet tilbageslag...
i meget lang tid.
Jeg kan begynde at leve som et normalt menneske igen.
- Du kan lykønske mig. - Det er vidunderligt, Cindy.
Cindy Whiting.
Hun var kun tre år gammel. Da hun blev kørt over uden for sit hjem.
Føreren blev aldrig fanget.
Den ene desperate hjerteknusende operation efter den anden
havde forkrøblet hendes sind og ånd ligesom hendes lemmer.
Jeg bor her for tiden. Indtil jeg finder mit eget sted.
En voksen kvinde skal kunne komme og gå, som hun har lyst,
og underholde hvem hun vil.
I guder!
Timmy, det er bare Miles.
- Du vil ikke gøre ham fortræd. - Jo, hun vil.
Det er Mor. Hun må have hørt dig komme kørende.
Hun venter på dig i lysthuset.
- Gå du bare, jeg er langsom. - Det er okay. Lad hende vente.
Hun elsker lyden af Mors klokke af en eller anden grund.
- Cindy, jeg ville fortælle dig... - Nej, Miles.
Jeg har hørt om dig og Janine. Det er jeg ked af.
Du har aldrig elsket hende, Miles.
Det ved du godt.
Det siger hun sært nok også.
Jeg løj, Miles. Jeg er ikke ked af det. Jeres skilsmisse giver mig et spinkelt håb.
Jeg elsker dig stadig, Miles.
Jeg ved, du ville ønske, jeg ikke gjorde,
men jeg kan ikke lade være.
Det er den eneste ting, litium ikke kan lave om på.
Det går ind i hjernen og gør ting lettere, men...
det kan ikke slette, hvad der er her.
Det kan ikke ændre, hvad der er her,
hvad der er i en kvindes hjerte.
Cindy.
Vær nu sød.
- Forsigtig. - Ja, gå bare.
- Er du okay? - Ja.
Er du sikker?
For fanden da!
Timmy, du er et lille bæst.
Undskyld, Miles.
Hans datters ulykke ændrede alt for C.B. Whiting.
På et øjeblik gik han fra at betragte sig selv som en speciel person
til at se sig som én. Der var fordømt.
Var det synet af Cindys lemmer, der blev mere forskruede som årene gik.
Der forårsagede hans 10-årige ophold i Mexico?
Var det hendes lidelser, der omsider, men for sent, lokkede ham tilbage til hans egen kilde?
Eller var det en mørkere. Egoistisk indskydelse?
Mere om det i et senere kapitel.
Goddag, min kære dreng. Kunne du lide min overraskelse?
Vil du have noget iste?
Tak.
Jeg kan se, du har haft endnu et opgør med Timmy.
Det er sært, at hun hader dig sådan.
Det lille bæst afskyr alle,
men dig foragter hun især.
Du skulle holde et lotteri. 10 dask for en lodseddel.
Vinderen får lov at banke hende til døde med et baseballbat.
Du kunne finansiere en ny fløj på hospitalet.
Hvorfor glemmer jeg altid, at du har humoristisk sans?
- Sagde jeg noget morsomt? - Du fik den ikke fra din mor.
Hun var en sød kvinde, men hun var ikke velsignet med en sans for livets store vanvid.
Min mor elskede faktisk at grine.
- Det er svært, når man er genstand for vitsen. - Ja...
Hun havde et hårdt liv.
Jeg har altid ment, at folk er deres egen lykkes smed.
Du behøver ikke smile, Miles Roby. Du synes, jeg giftede mig til mit held.
Men den mening er uvenlig
og tilskriver dig ingen ære.
Det er umådelig svært at gifte sig med den rette person.
De fleste træder i spinaten.
Jeg vil vædde med, du ikke aner, hvorfor du giftede dig.
Du ville vædde, hvis du kunne finde nogen at vædde med.
Du giftede dig med Janine for at undgå en værre skæbne.
Kan vi diskutere restauranten?
Ja, vi kan diskutere, hvad du vil, eller ikke diskutere, hvad du vil.
Det er en dejlig eftermiddag.
- Hvis jeg fortsat skal lede The Empire... - Fortsat?
Selvfølgelig skal du fortsætte. Det var vores aftale.
Jeg har drevet den trofast i over 25 år, Mrs Whiting,
og måske lærer jeg langsomt, men jeg har lært det her:
Der er ingen penge i mad.
Ved du, hvad der går dig på, kære dreng? Det er ikke restauranten.
Nu skal du være ungkarl igen,
og min datter er vendt tilbage til Empire Falls.
Min brors weekendmenuer er et hit.
Fredag: Mexicansk. Lørdag: Thai.
Hvis vi kunne sælge øl og vin...
Hvis din mor havde fået sin vilje, havde du måske giftet dig med min datter,
hvis du ikke havde giftet dig, da du gjorde.
Jeg troede, at vi diskuterede grillen.
Jeg er nysgerrig efter at se, hvordan du klarer det i anden ombæring.
Nysgerrig?
Lad være med at lyde moralsk overlegen.
Den har du efter din mor. Det var hendes eneste irriterende karaktertræk.
Du hader, at jeg kender dig bedre, end du selv gør.
Måske overrasker jeg dig en dag.
Muligvis. Men det har du ikke gjort endnu.
For øvrigt...
fortalte min datter dig,
at hendes læger nu mener, at hun er rask?
Ja.
Miles!
Før, da jeg prøvede at åbne døren,
og du så, det var mig,
så det i et øjeblik
ud som om, du ville løbe din vej.
Nej. Det var en overraskelse. En vidunderlig overraskelse.
Jeg kan bære, at du ikke elsker mig, Miles. Det har jeg gjort hele livet.
Men hvis jeg troede, jeg gav dig lyst til at stikke af...
Har du planer for festen for gamle elever?
Empire Falls og Fairhaven, næstfølgende weekend?
Inviterer du mig til festen?
Ja, hvorfor ikke?
Åh, Miles!
Kære, kære Miles.
Okay?
Jeg ringer til dig. Okay.
Kom her!
Det er bare løgn.
Din mor var en sød kvinde,
men hun var ikke velsignet med en sans for livets store vanvid.
Miles, se, vi nærmer os øen. Er det ikke spændende?
Der bliver mange flere lilleputkampe, når du kommer tilbage.
Og måske møder vi en flink person.
- Hvornår kommer Far? - Måske senere på ugen.
Lad os prøve at more os, okay?
Kan vi tage på stranden?
Hvad med i morgen tidlig? Ja?
Mor, din hummer.
- Se mine dampede muslinger. - Det ser dejligt ud.
Det smager godt.
- Hvem er det? - Hvem mener du?
Jeg troede, at spisesalen var alt for dyr.
- Vi kan godt skeje ud én aften. - Har de dampede muslinger?
Hvordan ser jeg ud?
Hvad? Jeg kan ikke se dem.
Der er ingen dampede muslinger. Du må bestille noget andet.
Muslinger a la casino.
Ja, muslinger a la casino.
Må jeg tage imod jeres bestilling?
Muslinger a la casino.
Bare rolig, hvis han ikke spiser dem, gør jeg.
Jeg vil gerne bede om hummer.
Tak.
- Undskyld, men spiser De alene? - Ja!
Vil De sidde sammen med os?
Jeg har vist det største bord.
Okay. Kom.
- Jeg har ikke introduceret mig. Charlie Mayne. - Vi er fra Maine.
Virkelig?
Det er interessant.
Jeg staver mit navn M-A-Y-N-E. Hvordan staver I jeres stat?
På den rigtige måde.
- Jeg hedder Grace. - Ja.
Ja, det er klart.
Jeg tror, at nogen må takke Charlie for en vidunderlig og meget dyr middag.
Fem bestillinger af muslinger a la casino. Det må vist være en rekord.
Ved I hvad?
Hvis vi skynder os, kan vi lige nå det.
Charlie, sænk farten!
Hurtigere! Hurtigere!
Charlie, se!
Hvad? Hvor?
- Må jeg gå på stranden? - Selvfølgelig.
Tag dine sko af. Få ikke våde bukser.
Okay.
Tak.
- Hvad prøver I at fange? - Fisk.
En stor en.
- Er der noget galt? - Nej.
Men hvorfor ser jeg dig, hver gang jeg kigger op?
- Det er en lille by, Miles. - Så lille er den heller ikke.
Måske. Måske ikke.
3. kapitel
Bånd, der binder
- De servietter koster penge. - Jeg betaler for dem.
Mit nye navn skal falde mig naturligt.
Farvel, Janine Roby. Goddag, Janine Comeau.
Har du nogensinde tænkt på, at jeg kunne bruge en hånd med de kasser?
Har du efter alle de år omsider besluttet, at du ikke kan lide hårdt arbejde?
Drop det, Beatrice. Jeg vil ikke arbejde for dig igen.
Jeg har fået et job hos et af de få succesrige foretagender i hele denne triste by.
Jeg har tabt 23 kilo.
Jeg har det godt med mig selv for første gang i mit liv,
og du får mig ikke ned, så lad være med at prøve.
Lækkert.
Godt.
Jeg prøver ikke at få dig ned, lille pige.
Det er en mors pligt at påpege, når hendes barn opfører sig dummere end sædvanligt.
At udskifte en god mand som Miles
med en kong gulerod som Walt Comeau
overstiger al fantasi.
Måske giver jeg op en dag ligesom dig, men ikke i dag.
Folk kan ændre sig, og jeg ændrer mig.
Du ændrer dig ikke, Janine, du taber dig bare i vægt.
Der er en forskel.
Hvis du tænkte på, hvilken effekt din tåbelighed har på din datter,
ville det være noget nyt.
Okay, John.
Sid ned.
Christina, kan vi tale sammen et øjeblik?
Christina, jeg vil bede dig om en tjeneste.
Der har været nogle episoder i kantinen, der involverede... og...
Hvis han kunne være her sammen med dig, siden I har billedkunst sammen...
Der er nogen her på skolen, der holder af at pine den...
ulykkelige dreng.
Hans forældre overlod ham til hans bedstemor.
Han er gået glip af meget skolegang.
Han har brug for en ven. Jeg mener ikke en kæreste.
Det ville rart for ham at vide, at ikke alle...
Ja.
Det var på tide. Kom herop.
Det er ikke blevet skrabet endnu. Og hvad så?
- Hvad laver du her, Far? - Jeg maler! Du skylder mig for to timer.
- Jeg skylder dig ikke spor. - Hvad er der sket med dit bilsæde?
Det rager ikke dig.
Bliv ikke sur på mig. Jeg gjorde det ikke.
Jeg er bare en gammel mand.
Der har krummer i skægget. Og hvad så?
Narrøv!
- Tom? - Hvor kom det onde svin fra?
Det er ikke et ondt svin, Tom. Det er Miles Roby. Du har døbt ham.
- Du viede hans forældre... - Jeg ved godt, hvem det er!
Se ham, han er en beskidt, degenereret person.
Hvis han er beskidt, er det, fordi han maler kirken gratis.
Han er en narrøv, og han mor var en luder, og det fortalte jeg hende også!
Tom, Tom! Se nu på mig.
Kan du huske, hvad vi talte om?
Jeg er ked af, du ikke har det godt i dag, men din opførsel er uacceptabel.
Du skylder Miles en undskyldning.
Tilgiv mig.
Mor, er du okay?
- Skal jeg hente fader Tom? - Nej.
- Jeg er ked af det, Miles. - Han kan sikkert ikke engang huske min mor.
Det er ironisk, at Toms tilstand er det, der holder forretningen i gang.
Se lige min far.
- Hvorfor drømmer du om æg? - Jeg drømmer ikke om æg.
Men opgaven lød på at tegne vores mest levende drøm.
Hvorfor tænker du så på æg?
Det var noget, min mor sagde til mig for længe siden.
Hun sagde: "Hvis kyllinger vidste, hvad der ventede dem..."
"ville de blive i deres æg."
Hun stegte æg på det tidspunkt.
Er din mor død?
Muligvis.
Vil vi overhovedet vide, hvad de to kan finde på at tale om?
Det er svært at forestille sig. Et godt råd...
Luk ikke Max ind, hvis du ikke vil finde dine ejendele til salg hos Empire Musik og Pant.
- Ville han stjæle fra Gud? - Han er frygtløs, når det angår Gud.
Jeg ved ikke, om han er ateist, men han tror, han kan snyde Gud ligesom alle andre.
Giv ham den her.
Bare rolig, det er ikke for meget.
Han bliver taknemmelig. Og det er for meget.
Rent faktisk, fader, så bliver han ikke taknemmelig.
Men han bliver glad for dem.
Vil du have halvdelen af min sandwich? For jeg er mæt og vil ikke spise den.
Er det din nye kæreste?
- Du må ikke være her. - Jeg har et gangpas.
Narrøv, tag og skrid.
Min gamle kæreste skal fortælle mig, hvorfor hun ikke kan lide mig mere.
Billy Wolf forstuvede sin ankel til træningen. Jeg skal starte inde mod Fairhaven.
- Tillykke. - Træneren ville alligevel lade mig starte inde.
Tak. Kommer du til kampen?
Alle kommer. De skal hænge ud bagefter.
Candace kommer. Du skulle komme.
- Måske. - Måske?
Måske?
Jeg har ændret mig meget siden foråret.
Det gør mig bare vred, at du ikke vil give mig en chance mere.
Jeg har en idé. Hvorfor tager vi ikke din nye kæreste med?
- Nej, lad ham være. - Narrøv!
- Lad være. - Narrøv.
Du dér! Vend dig om, se på mig!
Ja, jeg taler til dig.
- Hvad hedder du? - Han hedder John. John Voss.
John Voss.
Tag det ikke ilde op, John Voss. Vil du hænge ud med os efter kampen?
Okay. Hørte du det? Det er okay med John Voss.
Hvis du lader ham være, kommer jeg til kampen, okay?
Narrøv. Jeg mener: John Voss, Tick kommer også, okay?
Nærige møgsvin!
Ham den unge er tøset.
Hvad?
- Du er bare sur, fordi jeg blev betalt. - Jeg er glad for, du blev betalt.
Måske kan du klare det ugen ud uden at tigge mig om et lån.
- Hvad laver du? - Handskerummet vil ikke åbne.
Det er, fordi det er låst. Folk tager penge i det.
Den lille lås stopper ikke nogen.
Du får ikke denne tyver.
Hvis jeg var dig, ville jeg gøre kur til krøblingen, Cindy Whiting.
Og du undrer dig over, jeg ikke beder dig om råd!
Hvis jeg kunne få fingrene i 10 millioner dollars ved at gifte mig med en krøbling...
- gjorde jeg det! - Ja, og så ville du forlade hende.
Åh gud.
Giv mig en skruetrækker, så reparerer jeg den.
Hvis du giftede dig med den krøbling, ville du eje hele byen.
Tick kunne gå på et godt college, og der ville måske være nok tilbage til,
at jeg kunne tilbringe vinteren i The Keys.
- Lad være med at omtale hende sådan. - Hvordan?
- Som en krøbling. Lad være med det. - Hvad skal jeg så kalde hende?
Du skal ikke kalde hende noget eller tale om hende. Hvad siger du til det?
En fyr nede i The Keys kaldte sig selv for krøbling hele tiden.
- Han sagde: "Max, bliv aldrig krøbling." - I guder!
- Bliv ikke sur på mig. - Ærligt talt!
Jeg kørte hende ikke over. Hvis din mor havde sagt det, havde du giftet dig med hende.
Så kunne vi dele 10 millioner mellem os.
Hvis Mor var i live, ville hun og jeg have 10 millioner.
Du ville være totalt på spanden, makker.
Smut så hjem, lille Cindy
Okay, okay! Jeg gifter mig med dig en dag
Du milde, der er travlt. Du kan vist bruge lidt hjælp.
Jeg er ledig, hvis betalingen er god.
- Kavaleriet er ankommet! - Hvordan går det?
Ikke dårligt for en enarmet mand. Charlene har brug for hjælp.
Far, tag det på og gå ud foran. Og vask dine hænder.
- For at bære snavsede tallerkener? - Bare vask dem.
Hej.
Hvem er det? Hvem er du?
Det er John fra billedkunst.
Onkel David sagde, vi mangler en afrydder. Jeg har vist ham, hvad han skal.
Prøv at se Brian. Han er en omvandrende appetitdæmper.
Brian. Kom lige her.
- Hvad? - Du må tage hjem.
Hvorfor? Jeg kan ikke gøre for det. Noget bed mig. Jeg kan godt arbejde.
Ja, men folk spiser her, Brian. Tag hjem.
Hej, John. Miles.
- Hej, Farfar! - Tickeroo!
Hej.
Dit skæg kradser, Farfar.
- Og du lugter. - Det gør du også.
Forskellen er, at du er ung, så du lugter godt.
Bare hent tallerkenerne, Far.
Hvis du tager Charlenes drikkepenge, flår hun dig som en karpe.
Nede i The Keys deler servitricerne drikkepengene med afrydderne.
Hvorfor prøver du ikke det og ser, hvordan det går?
Hvis du stjæler så meget som en øre fra mig, kastrerer jeg dig.
- Jeg har advaret ham. - Kastrerer dig.
- Hej, Walt. - Forretningen går strygende, hva'?
Det er alle tiders.
- Din idé med fin mad er vældig god. - Ja, den er.
Jeg sidder på lokum og tænker: "Hvordan kan han få flere penge i kassen"
"og gøre den endnu mere stilig?"
- Hvad fandt du på? - Du tilføjer et E til sidst i "Grill".
G-R-I-L-L-E.
- Det er en storartet idé, Walt. - Tak.
Hvorfor rydder du ikke de to borde, og så kan du støde til dine venner.
- Er det Candace derude? - Ja.
Jeg troede, du slog op med Zack Minty i foråret.
Hvad skal det sige?
- Jeg ved, hvor meget du hader ham. - Jeg hader ham ikke. Han er bare en dreng.
Jeg hader, at du er bange for at fortælle mig ting.
Der er ikke noget at fortælle, okay?
Vi går ud som en gruppe. Det er ikke bare mig og Zack.
John, kan du give os et øjeblik?
Tak.
Hvad med Donny fra The Vineyard? Jeg troede, at I to...
Jeg har ikke engang fået et brev.
Det er ikke så længe siden, og du har heller ikke skrevet til ham.
Vi har stadig ikke e-mail.
- Skal jeg også give John fri? - Nej.
Hvor har du været?
Jeg talte med Audrey, bestyreren på The Lamplighter.
Hun sagde, det var en sløv aften. Det var det også på The Eating House ude på 92.
Den eneste restaurant i Dexter County, der havde en god aften, var os.
Jeg fik gode drikkepenge.
At sælge fajitas til folk fra Maine. Hvem skulle tro, man kunne leve af det?
The Lamplighter havde måske en sløv aften, men de tjener stadig mere end os.
Fordi de sælger sprut.
Ja.
Det var en god aften. Det bliver ikke bedre. Vi har ikke plads til flere borde.
Vi kan ikke anbringe flere folk ved de borde, vi allerede har.
- Vi knoklede røven i laser. Og hvorfor? - Jeg ved det godt.
Du skal ikke bare sige: "Jeg ved det godt," Miles.
Hvad vil du have, David? Jeg talte med Mrs Whiting.
- Jeg viste hende regnskabet. - Nej, jeg vil ikke høre om Mrs Whiting!
I guder, du er sgu en god katolsk dreng, Miles!
Nogen siger, du ikke må få noget, og så gør du knæfald og accepterer det.
Prøv lige at se dig selv! Har du set det her?
Hver gang du har været hjemme hos den kvinde, har du rifter.
- Har du tænkt på, hvad det betyder? - Hun har en psykotisk kat.
Nej, hun leger med dig, Miles.
Ja, hun ejer hele byen, men hun ejer kun dig, fordi du lader hende gøre det.
- 500.000 dollars. - Hvad?
Det koster den boghandel i The Vineyard, som du vil have, jeg skal købe.
- Hvor skal jeg få 500.000 dollars fra? - Glem det, jeg taler om dig.
Hver gang du vil have noget, virkelig vil have det,
skubber du det hen i et mørkt hjørne, så du ikke behøver at tænke på det.
Som om du bliver straffet for at ville have det.
I guder, det knuser mit hjerte!
Vi ved begge, hvor du har det fra, og det er ikke fra Far.
Ved du hvad, Charlene? Jeg må sige det her.
Sig, hun skal få en spiritusbevilling, ellers kan hun rende dig!
Hvis du ikke vil gøre det for dig selv, så gør det for Tick,
for hun suger din selvopgivelse og passivitet til sig hver dag.
David, se på din bror.
Vær stille et øjeblik og se på ham.
Pis.
Okay, jeg tager hjem.
Undskyld. Jeg ødelagde festen.
- David, du behøver ikke at gå. - Jo, jeg gør.
Det er på tide, jeg tager hjem og passer mit tjald-imperium.
Det var en joke, Miles.
Jeg har en plante i kælderen under en varmelampe, Miles.
- Fint nok. - Ja.
Jeg må hellere gå. Jeg kommer straks.
- Miles. - Hej, Bill.
Han holder af dig.
Han synes bare, du finder dig i for meget.
Jeg formoder, du er enig.
Jeg ved ikke, Miles.
Du er den mest forsigtige mand, jeg nogensinde har mødt.
Ja.
Når Max vil have noget, har han altid en plan.
Uanset hvor meget man prøver, kan man ikke distrahere ham.
David synes, du lader andre distrahere dig.
Han ved ikke engang det værste.
Jeg inviterede Cindy Whiting til festen for gamle elever i morgen.
Det er vældig sødt, Miles.
Den kvinde har brug for lidt fornøjelse. Det er en sød ting, du har gjort.
Det var Cindy, der plejede min mor til det sidste, da hun havde kræft.
Mrs Whiting gav hende husly, men det var Cindy, der plejede hende.
Jeg droppede skolen for at være i nærheden, men jeg kom der ikke særlig tit.
Min mor var rasende over, jeg gik ud.
Det vidste jeg ikke.
Hvorfor tror du, jeg har krydset den flod hver dag de sidste ti år?
Så du kunne arbejde på Empire Grill? Lad være, Miles.
Vend tilbage til skolen og få din eksamen.
Jeg får min eksamen, Mor. Bare ikke dette semester.
- Nu hører jeg til her. - Nej.
- Så snart du får det bedre, vender jeg tilbage. - Jeg får det ikke bedre. Det ved du godt.
- Mor, hør her... - Nej. Miles...
Mor, Mrs Whiting forfremmer mig til bestyrer.
- Senere... - Men du bliver fanget her.
Kan du ikke se det, Miles? Hun ved, hvor højt du elsker mig.
Kast ikke dit liv bort.
- Ikke for min skyld. - Mor...
Du hørte sikkert det meste af det.
Miles...
det er ikke din skyld.
Tak fordi du plejer hende. Du har været så...
Vær ikke fjollet, Miles.
Hun har været som en mor for mig. I alle de år plejede hun mig.
Min eneste mor faktisk.
Jeg går ind. Jeg kan som regel berolige hende.
Jeg tog derover en aften, da enden var nær.
Cindy kom ud af min mors værelse.
Jeg ved ikke, hvordan vi begyndte, men...
Først kyssede hun mig...
og så kyssede jeg også hende.
Og så begyndte vi at befamle hinanden.
Vi var halvt påklædte, da min mor kaldte på hende.
Cindy samlede sig og gik derind.
Jeg skulle blive og vente på hende,
men da hun havde beroliget min mor, indså jeg, hvad jeg lavede,
og jeg løb min vej.
Jeg pilede af sted.
I lang tid har jeg forestillet mig...
hvordan hendes ansigt så ud, da hun opdagede, at jeg var væk.
Der er ingen grund til at gentage den historie.
Slip for tømmermænd. Det er virkelig godt.
David har ret i én ting.
Jeg går ikke efter det, jeg vil have, vel?
Miles.
Jeg ved godt, du har været smålun på mig i en evighed.
Du ved, hvor meget jeg holder af dig.
Du er den sødeste mand, jeg kender.
- Ved du hvad? - Nej.
Jeg ville gerne tage dig med hjem og elske med dig.
Men jeg...
jeg kunne ikke klare at se, hvor skuffet du ville blive.
Du ville ikke kunne skjule det. Ikke med dit ansigt.
Næste gang du får den indskydelse, så giv mig besked.
Måske vil jeg tage chancen.
Hør her...
Det var en god gerning af hyre Voss-drengen.
Du ved, hvad man siger. Ingen god gerning forbliver...
Ustraffet.
Han har haft det hårdt. Hans forældre var narkohandlere i Portland.
Da han var lille, lagde de ham i en vasketøjspose
og hængte ham i et skab, mens de gjorde forretninger.
De tog ham ikke altid ud igen med det samme.
- Godaften, Bea. - Vi ses.
Det er rædsomt. Hørte du det?
Min kære bror har fået den idé, at vi skal blive forretningspartnere.
Jeg har hørt dummere idéer.
Det er op til dig, Miles.
- Jeg ved ikke, om jeg tror, det kan fungere. - Sig til, hvis du ændrer mening.
Du giftede dig med min datter, så jeg står i gæld til dig.
4. kapitel
Festen for gamle elever
Jeg tager et brusebad.
Virkelig? Jeg har en bedre idé.
Åh gud!
Åh gud! Åh gud!
Åh gud!
Åh gud! Miles ville aldrig have fundet det sted. Åh gud!
- Hav en god dag. - Tak. I lige måde.
Empire Grill.
Hej, fader Mark.
Lige nu?
Jeg er sent på den.
Jeg fatter ikke, hvordan han åbnede det.
Han bad mig altid om kombinationen og blev sur, når jeg ikke ville give ham den.
- Hvor meget var der? - Bare et par hundrede dollars.
Og de tog sognets stationcar. De?
Jeg fandt den på hans nattebord.
KEY WESTS Fineste Et nyt liv venter dig
Solrige Florida.
Det er bare løgn.
- Jeg glemte min taske. Jeg kommer straks. - Jeg vil savne dig.
ANSØGNING OM KREDIT
FØDSELSDATO 37 - 03 - 1943
1943?
- Var der ingen pladser længere fremme? - Hej, Janine.
- Tag den på, før du bliver forkølet. - Jeg har det varmt, Beatrice.
Dine brystvorter fortæller en anden historie. Hvor er sølvræven?
Du finder ham et sted, han ikke skal være.
Ja, såsom i dit soveværelse.
Hvad i alverden sidder du på?
Min hæmorroide-pude. Gør det dig flov?
Nej. For min skyld kan du vise folk dine hæmorroider.
- Hvorfor er du i dårligt humør? - Jeg ved ikke, om jeg vil fortælle dig det.
Hvem er den kvinde, Miles er sammen med? Hun ligner Whiting-pigen.
- Hvad laver de på Fairhavens side? - Der er ikke plads her.
Det har du godt af.
Du lader dig skille fra den gode mand, og så gifter han sig til millioner,
og du ender sammen med Walt.
Beatrice, du kan rende mig.
Hejsa, Miss Whiting. Hvorfor sætter du dig ikke her?
De har ikke noget imod at gøre plads. Kom nu.
Pas på backen!
Jeg så din yndige lille pige lige før.
Jeg har hørt, at hun og min Zack er ved at finde sammen igen.
- Hvem er Zack? - Lige dér, nummer 56. Han spiller linebacker.
Han læser kun på andet år, men hvis han fortsætter, bliver universiteterne interesserede.
Legater og den slags.
Men hvis jeg tager ham i at spise steroider, knalder jeg ham, som var det et kilo crack.
Sælges crack i kilo?
Jeg udviser ingen tolerance. Efter ham!
Se, de er bagud.
- Jeg tager den. - Tak.
Kom så, forsvar!
De er kun bagud med to touchdowns. Det er stadig 1. quarter.
Jeg går ind. Jeg kan som regel berolige hende.
Miles?
Mrs Whiting, hendes tanker er så...
Det er morfinen, kære dreng.
Hun tænker ikke klart.
Hun kan ikke indrømme, hvor meget hun behøver dig her, og hvor stor en trøst du er.
Det tror jeg ikke, at jeg er.
Kunne du gøre det? Kunne du lade hende dø og vide, at du bare gik din vej?
Se bare. Det er derfor, jeg aldrig fortæller dig noget, Beatrice.
Jeg er ked af det, søde, men der er en slags retfærdighed i det her.
Virkelig? Forklar det retfærdige i, at jeg bliver snydt igen.
- Hvor gammel troede du, han var? - Han fortæller alle, han er halvtreds.
"Se mig, jeg er 50. Jeg har en krop som en 40-årig."
Jeg sagde lige fra starten, at du snobbede nedad.
"Jeg sagde lige fra starten..." Okay, få det bedste ud af det.
Du siger altid, hvor skøn sex er. Hvad, hvis han er 60?
For om ti år, når jeg er så gammel, som han lader som om, han er,
vil jeg bolle en gammel mand, Beatrice.
Han behøver allerede hjælp.
Han tager piller fra et lille glas uden en mærkat.
Jeg tror, det er Viagra.
Grin bare.
Kom så, stop dem!
Vores forsvar vil være helt smadret ved halvlegen!
Ja! Så du den tackling?
Slap af. Giv ham lidt plads.
- Er han skadet? - Nej, han fik luften slået ud.
Jeg tror, han er skadet. Og det var en sen tackling.
Jeg ved, du gik på college, men jeg har forstand på fodbold...
Hvorfor sætter du dig ikke blandt de andre eksperter, eller er du "for smadret" til at rykke?
Den knægt er helt i top.
Miles her er ikke enig, men...
Det gør ham flov, at vi plejede at være venner, men det er okay.
Men han synes, hans barn er for godt til mit, og det har jeg noget imod.
Ja, sådan! Hvem kan bare sit kram? Ja!
- Hej, Mormor. - Hejsa, Tickeroo.
- Hvor har du gemt dig? - Sammen med mine venner.
Min slangetegning blev udvalgt til kunstudstillingen.
- Jeg troede ikke, læreren kunne lide den. - Tegnede du en slange?
De brugte en dommer fra college.
Han og Mrs Rodrigue kom op at skændes ude på gangen.
Skabte du alt det postyr ved at tegne en slange?
Min ven John fik også sin udvalgt.
- Det gjorde hende endnu mere vred. - Vil du ikke hilse på mig?
Sig, din mor skal tage en trøje på. Sig, hun ser ud til at fryse.
- Du ser ud til at fryse, Mor. - Jeg fryser ikke.
Vi heppede sådan, når vores hold fik et touchdown!
Okay.
- Du ser fantastisk ud. - Tak.
Men du skulle tage din trøje på, søde. Du ser ud til at fryse.
Pusser?
Det kønneste sted i Empire Falls, synes du ikke?
Trist, men sandt.
- Nogen kom blomster på Mors grav. - Jeg lægger altid blomster.
En blomst på Fars og en på Graces.
For mig var hun som...
Jeg troede ikke, jeg kunne klare det, da hun døde.
- Har du aldrig bemærket det før? - Jeg kommer her ikke.
Jeg burde, men...
Sig, det ikke var Timmy.
Åh, Miles.
Mor vil heller ikke besøge Fars grav.
Jeg kommer her som regel alene.
Se. Det forstår jeg ikke.
Det var dog utroligt. Det sker altid.
Jeg lagde dem her samme dag som din mors, og nu er de døde.
Det er, som om hans grav er forbandet.
Nej, jeg tror, en hund har lettet ben op ad dem.
Det var din mor, der fortalte mig, det var i orden at elske ham, hvis jeg ville.
Hvad en kvinde føler dybt i sit hjerte er hendes egen sag.
- Godnat, søde. - Skal du ikke sove?
Jeg vil læse lidt først.
Mor?
Kan du lide Charlie?
Ja. Kan du?
Kan du bedre lide ham end Far?
For jeg kan bedre lide Far.
Ved du, hvem jeg bedst kan lide?
- Hvem? - Dig.
Jeg er ked af, mine bukser blev helt våde.
Det ved jeg godt, søde.
Nogle gange sker ting bare, uanset om man ønsker det eller ej.
Godnat.
Jeg bliver glad, når det går væk.
Hvad?
Det skal bare være os to på stranden i dag.
Det er ærgerligt, skat, for jeg har allerede inviteret Charlie.
- Jeg fortæller det til Far. - Du må vente, til han er ude af fængslet.
Han blev anholdt i sidste uge for at krænke den offentlige fred, og det er ikke første gang.
Han bliver en offentlig belastning, når han bliver træt af at være en privat én.
Det er løgn.
Nej, det er sandt, og du er gammel nok til at vide det.
Og når vi kommer hjem, vil der ske nogle ændringer.
Så vær forberedt.
Jeg talte med restauranten i morges.
Fem bestillinger af muslinger a la casino er en rekord.
Er du sur på mig?
Er du sur på din mor?
- Hun er et meget sødt menneske. - Ja.
Alle fortjener en chance for at være lykkelig, synes du ikke?
Hun er lykkelig.
Der kommer et tidspunkt i livet, hvor man indser, at hvis man ikke griber den mulighed,
så får man ikke en anden.
Hun er lykkelig.
Jeg talte om mig.
- Tak. - Det var så lidt.
Sig, det ikke er en drøm.
Sig, jeg aldrig behøver at vågne.
- Bor du her, makker? - Lad ham være, Zack.
Hvor er din bil?
- Ja, hvor er din bil? - Vi har ikke nogen. Min bedstemor...
Har I toilet indenfor, eller skider dig og din bedstemor i skoven?
Går du amok nu? Går du amok?
Hold så op, begge to!
Nej, jeg måtte bare ud.
- Det var bedre. - Undskyld.
Godnat, narrøv!
Hej, vuffer.
- Tak. Tak for alt. - Det var så lidt.
- Vi ses. - Ja, hav en god aften.
Du fortæller mig det, ikke, kære dreng?
Fortæller dig hvad, Mrs Whiting?
Når du kommer dertil, hvor du overrasker mig.
Hvor er det let at gå i stå i skyggen.
Livet små hvirvler snurrer rundt, tættere på ly og sikkerheden ved kysten.
Det er så svært at kaste sig ud midt i strømmen,
hvor skæbnens stærkere strømme venter
og hvor, hvem ved,
man måske vil overraske sig selv.
Nogle gange kræver det bare. Man bliver skubbet lidt for langt.
Slut på første del